Esitetty lestadiolaisuus : uskonto, ruumiillisuus ja valta populaarikulttuurissa
Wallenius-Korkalo, Sandra (2018)
Wallenius-Korkalo, Sandra
Lapin yliopisto
2018
ISBN:978-952-337-078-4
openAccess
Julkaisun pysyvä osoite on
https://urn.fi/URN:ISBN:978-952-337-078-4
https://urn.fi/URN:ISBN:978-952-337-078-4
Tiivistelmä
Väitöstutkimukseni tarkastelee populaarikulttuurissa esitettyä lestadiolaisuutta. Tutkimukseni kiinnittyy erityisesti vanhoillislestadiolaisessa herätysliikkeessä käynnissä olevaan murrokseen ja sen heijastuksiin yhteiskunnassa. Esitän, että kulttuuriset representaatiot osallistuvat meneillään olevan murroksen näkyväksi tekemiseen peilaten sitä, mutta samalla myös tuottaen sitä.
Vanhoillislestadiolaisuus on Suomen suurin herätysliike. Viime vuosina vanhoillislestadiolaisuus on ollut kriittisen huomion kohteena kielteisellä naispappeuskannallaan, raskaudenehkäisyyn ja lestadiolaisäitien uupumiseen liittyvien keskustelujen sekä lasten hyväksikäyttöä ja hengellistä väkivaltaa koskevien väärinkäytösten kautta. Nämä keskustelut kulminoituvat kysymykseen ruumiillisuudesta, siihen, millaisia mahdollisuuksia, odotuksia, vaateita ja joskus loukkauksia kohdistuu uskovan ruumiiseen. Tutkimukseni valottaa uskonnolliseen ruumiillisuuteen liittyviä vallan ulottuvuuksia vanhoillislestadiolaisuutta kuvaavien kulttuurituotteiden kautta. Tutkimuksessani kysyn, miten lestadiolaisuus ruumiillistuu kulttuurituotteissa ja millaista ymmärrystä lestadiolaisen ruumiillisuuden poliittisuudesta kulttuurituotteet tuottavat. Esitän, että kyse on ennen kaikkea uskonnollista ryhmää rakentavasta, ylläpitävästä ja hajottavasta vallasta, joka kohdistuu ruumiiseen ja juontuu ruumista.
Tutkimukseni sijoittuu feministisen politiikantutkimuksen, uskonnontutkimuksen ja kulttuurintutkimuksen rajapinnalle. Ensisijainen tutkimusmateriaalini koostuu neljästä 2010-luvun taitteessa ilmestyneestä nykylestadiolaisuutta kuvaavasta kulttuurituotteesta: Kielletty hedelmä -elokuva (2009), We Sinners -romaani (2012), Iholla-todellisuustelevisiosarja (2013) ja Taivaslaulu-näytelmä (2015). Esitän, että lestadiolaisuuden
representaatioissa toistetaan ja tuotetaan lestadiolaisuuden materiaalisia ja diskursiivisia järjestyksiä. Samalla kulttuurituotteissa esitetään monin tavoin toisin tekemistä, järjestyksiä vastaan haraamista ja epäjärjestyksiä. Lestadiolaisuuden järjestykset tulevat näkyviksi esitetyn elämän arkisissa käytännöissä ja erityisesti sukupuoleen ja seksuaalisuuteen liittyvässä ruumin hallinnassa. Ruumiin poliittinen potentiaali on näiden järjestysten tuottajina ja haastajina.
Kokonaisuutena tutkimukseni muodostaa kuvan siitä, miten ja millaisena ruumiillisuuden kautta hahmottuva lestadiolaisuus on esillä yhteiskunnallisessa keskustelussa ja kulttuurisessa mielikuvituksessa. Esitän työni synteesinä, että näin tarkasteltuna populaarikulttuurissa ruumiillistuva lestadiolaisuus näyttäytyy hoivan, kaipuun ja kontrollin dynamiikkana ja politisoituu kuulumisen ja kuulumattomuuden kysymyksissä. Laajemmin ymmärrettynä lestadiolaisuuden esitykset kutsuvat dialogiin lestadiolaisen yhteisön ja muun yhteiskunnan välille. Ehdotan, että kohtaamiset esitetyn lestadiolaisuuden kanssa ovat paikantuneita, ruumiillisia, aistimellisia ja affektuaalisia poliittisia tapahtumia. Ne haastavat paitsi kohtamaan yhteisöön liittyviä kipukohtia ja ongelmia, myös tunnistamaan jaettua ja samankaltaisuutta eroista huolimatta.
Vanhoillislestadiolaisuus on Suomen suurin herätysliike. Viime vuosina vanhoillislestadiolaisuus on ollut kriittisen huomion kohteena kielteisellä naispappeuskannallaan, raskaudenehkäisyyn ja lestadiolaisäitien uupumiseen liittyvien keskustelujen sekä lasten hyväksikäyttöä ja hengellistä väkivaltaa koskevien väärinkäytösten kautta. Nämä keskustelut kulminoituvat kysymykseen ruumiillisuudesta, siihen, millaisia mahdollisuuksia, odotuksia, vaateita ja joskus loukkauksia kohdistuu uskovan ruumiiseen. Tutkimukseni valottaa uskonnolliseen ruumiillisuuteen liittyviä vallan ulottuvuuksia vanhoillislestadiolaisuutta kuvaavien kulttuurituotteiden kautta. Tutkimuksessani kysyn, miten lestadiolaisuus ruumiillistuu kulttuurituotteissa ja millaista ymmärrystä lestadiolaisen ruumiillisuuden poliittisuudesta kulttuurituotteet tuottavat. Esitän, että kyse on ennen kaikkea uskonnollista ryhmää rakentavasta, ylläpitävästä ja hajottavasta vallasta, joka kohdistuu ruumiiseen ja juontuu ruumista.
Tutkimukseni sijoittuu feministisen politiikantutkimuksen, uskonnontutkimuksen ja kulttuurintutkimuksen rajapinnalle. Ensisijainen tutkimusmateriaalini koostuu neljästä 2010-luvun taitteessa ilmestyneestä nykylestadiolaisuutta kuvaavasta kulttuurituotteesta: Kielletty hedelmä -elokuva (2009), We Sinners -romaani (2012), Iholla-todellisuustelevisiosarja (2013) ja Taivaslaulu-näytelmä (2015). Esitän, että lestadiolaisuuden
representaatioissa toistetaan ja tuotetaan lestadiolaisuuden materiaalisia ja diskursiivisia järjestyksiä. Samalla kulttuurituotteissa esitetään monin tavoin toisin tekemistä, järjestyksiä vastaan haraamista ja epäjärjestyksiä. Lestadiolaisuuden järjestykset tulevat näkyviksi esitetyn elämän arkisissa käytännöissä ja erityisesti sukupuoleen ja seksuaalisuuteen liittyvässä ruumin hallinnassa. Ruumiin poliittinen potentiaali on näiden järjestysten tuottajina ja haastajina.
Kokonaisuutena tutkimukseni muodostaa kuvan siitä, miten ja millaisena ruumiillisuuden kautta hahmottuva lestadiolaisuus on esillä yhteiskunnallisessa keskustelussa ja kulttuurisessa mielikuvituksessa. Esitän työni synteesinä, että näin tarkasteltuna populaarikulttuurissa ruumiillistuva lestadiolaisuus näyttäytyy hoivan, kaipuun ja kontrollin dynamiikkana ja politisoituu kuulumisen ja kuulumattomuuden kysymyksissä. Laajemmin ymmärrettynä lestadiolaisuuden esitykset kutsuvat dialogiin lestadiolaisen yhteisön ja muun yhteiskunnan välille. Ehdotan, että kohtaamiset esitetyn lestadiolaisuuden kanssa ovat paikantuneita, ruumiillisia, aistimellisia ja affektuaalisia poliittisia tapahtumia. Ne haastavat paitsi kohtamaan yhteisöön liittyviä kipukohtia ja ongelmia, myös tunnistamaan jaettua ja samankaltaisuutta eroista huolimatta.
Kokoelmat
- Väitöskirjat [373]