"Yksinhän sen kohtaa, mut ilman tukee siit ei selvii" : huostaanotettujen lasten vanhempien kokemuksia tuesta ja tuen tarpeista sekä vanhemmuuden haasteista huostaanoton eri vaiheissa
Pylväs, Annamaria (2010)
There are no files associated with this item.
Pylväs, Annamaria
Lapin yliopisto
2010
openAccess
Tiivistelmä
Tutkimukseni tarkoituksena on selvittää huostaanotettujen lasten vanhempien kokemuksia tuen saamisesta ja tuen tarpeista huostaanoton eri vaiheissa. Lisäksi tavoitteenani on nostaa esiin vanhempien kokemuksia heitä tukevista tai puolestaan heidän tilannettaan vaikeuttavista tekijöistä, joita vanhemmat kohtaavat lapsensa huostaanoton ja sijaishuollon aikana. Tutkimukseni teoreettisessa viitekehyksessä tarkastelen aluksi huostaanottoprosessia ja vanhemman asemaa lastensuojelulain näkökulmasta. Lisäksi käsittelen vanhemman huostaanottokriisin vaiheita sekä sosiaalisen tuen eri ulottuvuuksia. Haastattelujeni teemat pohjautuvat tutkimukseni teoreettiseen viitekehykseen. En ole kuitenkaan sitonut haastatteluja tiukasti teemoihin, vaan tutkimukseni metodologisena lähtökohtana toimii hermeneuttis-fenomenologinen tutkimusote. Pyrin tutkimukseni avulla ymmärtämään ja tuomaan esille vanhempien ainutlaatuisia kokemuksia.
Tutkimukseni tuloksista voi päätellä, että vanhemman on vaikea hahmottaa omaa tukiverkostoaan. Vanhemman tuen kokemukset ovat yhteydessä siihen, miten vanhempi kokee ylipäätään lapsensa huostaanottoprosessin. Rakentava yhteistyö lapsensa sijaispaikan ja sosiaalityöntekijän kanssa tukevat vanhempaa jaksamaan lapsen huostaanoton aiheuttamassa muutoksessa. Vanhemmat kokevat huostaanoton eri vaiheissa paljon ristiriitaisia tunteita itsensä ja ympäristön aiheuttamien paineiden vuoksi. Vanhemmat kaipasivatkin enemmän tiedollista ja henkistä tukea epävarmaan oloonsa. Vanhemmat pystyvät puhumaan huostaanoton aiheuttamista tunteistaan vain harvoille. Vanhempien puhumisen ja kokemusten jakamisen tarve on kuitenkin suuri, joten esimerkiksi vertaistuki koettiin tärkeänä tukimuotona. Huostaanotettujen lasten vanhemmat saavat jonkin verran tukea, mutta eivät riittävästi. Erityisesti suunnitelmallista lastensuojelun sosiaalityön tukea olisi lisättävä ja kehitettävä.
Tutkimukseni tuloksista voi päätellä, että vanhemman on vaikea hahmottaa omaa tukiverkostoaan. Vanhemman tuen kokemukset ovat yhteydessä siihen, miten vanhempi kokee ylipäätään lapsensa huostaanottoprosessin. Rakentava yhteistyö lapsensa sijaispaikan ja sosiaalityöntekijän kanssa tukevat vanhempaa jaksamaan lapsen huostaanoton aiheuttamassa muutoksessa. Vanhemmat kokevat huostaanoton eri vaiheissa paljon ristiriitaisia tunteita itsensä ja ympäristön aiheuttamien paineiden vuoksi. Vanhemmat kaipasivatkin enemmän tiedollista ja henkistä tukea epävarmaan oloonsa. Vanhemmat pystyvät puhumaan huostaanoton aiheuttamista tunteistaan vain harvoille. Vanhempien puhumisen ja kokemusten jakamisen tarve on kuitenkin suuri, joten esimerkiksi vertaistuki koettiin tärkeänä tukimuotona. Huostaanotettujen lasten vanhemmat saavat jonkin verran tukea, mutta eivät riittävästi. Erityisesti suunnitelmallista lastensuojelun sosiaalityön tukea olisi lisättävä ja kehitettävä.
Kokoelmat
- Pro gradu -tutkielmat [4415]